http://www.loc.gov/mods/v3 http://www.loc.gov/standards/mods/v3/mods-3-2.xsd
Básnická sbírka výrazného představitele českého symbolismu, která byla napsána roku 1891 a stala se jakýmsi lyrickým místopisem Sovovy rodné krajiny. Podle spisovatele Ladislava Stehlíka tvoří rodný kraj Antonína Sovy krajina "mezi Pacovem a Lukavcem, rozložená na rozhraní Táborska a Českomoravské vysočiny". Pro Sovu se toto místo stalo symbolem návratů a stálým inspiračním zdrojem. I proto mu věnoval sbírku impresionisticky laděných veršů, poprvé vydanou roku 1893. Zachycuje v ní svůj niterný vztah k této lokalitě, kterou popisuje z hlediska proměn jednotlivých ročních období, všímá si přírodního souladu a harmonie a navozuje povznášející náladu a citovou vřelost, jež se ho zmocní pokaždé, kdykoli tyto končiny opět navštíví. Své verše oživuje rázovitými figurkami a postavičkami, které tu potkal, popisuje květiny, jež zde rostou, zvířata, jež tu našla svůj domov. Zaznamenává i charakteristické venkovské zvyky či tradice, vrací i do minulosti a vzpomíná na to, co viděl a co už je během času navždy překonáno.