http://www.loc.gov/mods/v3 http://www.loc.gov/standards/mods/v3/mods-3-2.xsd
Další sbírka současné české významné básnířky, v níž pokračuje v rozvíjení linie své specifické poetiky. Silným motivem této sbírky je obraz životní zkušenosti, která v nezadržitelně ubíhajícím čase lidského bytí je konfrontována jak se silným milostným citem, tak i s bolestí a zklamáním. Tento determinující prvek je navíc zesílen předtuchou smrti, která se pochopitelně objevuje i v této sbírce, což potvrzuje jak samotný titul, tak i úvodní čtyřverší: "Taky ti občas unikají slova / Živá ulice ubíhá do temna zeleně / Taky se v noci budíš / A leká tě předkonec?" Fischerová se tentokrát nechává nejvíce inspirovat bolestnou smrtí svého bratra, jemuž dokonce věnuje jeden ze čtyř oddílů tohoto cyklu. Definitivní odchod blízkého člověka sleduje naznačením dvou dějových rovin, které se neustále střídají: autorka se pohybuje v sérii vzpomínek, oživujících bezstarostnost dětských let, jež jsou však vzápětí překryty zážitky, v nichž je téma utrpení člověka drásavě připomenuto.