http://www.loc.gov/mods/v3 http://www.loc.gov/standards/mods/v3/mods-3-2.xsd
Románová próza z 1. poloviny 80. let 20. století je intimní výpovědí umlčovaného spisovatele, který v marasmu poměrů hledá odpověď na existenciální otázky. Vyprávění hlavního hrdiny, který je nucen na čas pracovat jako metař, líčí nejen psychologický příběh jeho lásky k vlastní ženě a následné nevěry, ale představuje také celou galerii bizarních postav z okraje společnosti s jejich tragickými i úsměvnými osudy. Z osamělosti svého bytu vychází spisovatel, aby jako metař uklízel společenské smetí, které se nezničitelně jen přemisťuje či přetváří, rozhodně však nemizí. Vykořeněnost autora, daná jeho původem i osudy v sedmdesátých letech, se umocňuje milostným vztahem, který ve spokojeně ženatém muži vyvolává mučivé výčitky svědomí. Kultivovaně napsaný román je charakteristický jakýmsi blouděním v kruhu, plynoucím z autorovy nerozhodnosti a nezakotvenosti.