http://www.loc.gov/mods/v3 http://www.loc.gov/standards/mods/v3/mods-3-2.xsd
Poéma současného básníka, prozaika a esejisty je svébytným pokusem o prosazení filozofických prvků do epické linky poezie. Básnická skladba Lukáše Vavrečky je v suverénním tvaru pojatým příběhem, v němž představuje základní motiv láska v rozmanitých podobách. Především je to láska neurčitá, láska, která se teprve hledá a kráčí od "zápraží idealismu" ke konkrétnímu vztahu, jenž však zdaleka není poutem trvalým a ukotvujícím. Cesta k pevné citové vazbě je pro vypravěče příběhu složitá, často se na ní ztrácí, často se na ní projevují nepříliš pevné morální postoje - a není proto divu, že vede k bouřlivým turbulencím, k destrukcím, vzlykům a pádům. Teprve v závěru se emotivní napětí zklidní, hrdina poémy dospěje ke konkrétnosti a tím také k vystřízlivění z intimního opojení, jež je i důvodem k úvaze nad hodnotami jeho vnitřního a soukromého světa.